Gik det ikke godt?
Onkel så næppe på anmodningen om at måtte afsløre forbryderne.
Han sagde, han vidste det, uden vi behøvede at sige noget.
Som kammerherre er det ham, der bestemmer.
Jeg spurgte, hvorfor han tillod korruption i klanen.
Han smilede og sagde: "Måske er det mig, der står bag."
"I tror, jeg er dum, men folk er ikke altid, som man tror."
"I aner ikke, hvem der er den værste. Dette er farligt."
-Så rev han anmodningen i stykker. -Rev han den i stykker?!
-Jeg forstår det ikke... -Og så?
Jeg gav op og henvendte mig i stedet til betjent Kikui.
-Hvad sagde han? -Han forstod det godt.
Først blev han overrasket over det, jeg fortalte om min onkel.
Men så sagde han, at han ville hjælpe os.
Han vil tale med os. Derfor bad han mig samle alle sammen.
Kikui er en god mand.
En betjent er mere værd for os end en dum kammerherre.
Vent lidt!
-Bare at høre på jer... -Hørte I det? Tag ham!
Idioter... Jeg havde ikke vist mig, hvis jeg ville flygte.
Hvad laver du her?
Jeg er ude efter gratis logi.
For resten... At smuglytte har faktisk sine fordele.
Udenforstående kan komme med en upartisk mening, så hør her...
Efter min mening er kammerherren hæderlig.
Men I bør ikke stole på denne Kikui.
Vær nu ikke fræk.
Tag det nu roligt...
Jeg har aldrig set nogen af dem-
-så jeg lader mig ikke narre af det ydre.
Jeg gætter på, kammerherren er grim. Har jeg ret?
Det må han være.
Men efter det, du sagde, må han være en god mand.
Han kan ikke lide at blive kaldt dum.
Du siger, denne Kikui er en god mand.
Derfor formoder jeg, han ser godt ud.
Har jeg ret?
Men folk er måske ikke altid, som man tror. Det kan være farligt.
-Hold mund, din usle samurai. -Det var jo det, kammerherren sagde.
Han sagde det klart og tydeligt:
"I aner ikke, hvem der er den værste."
Faktum er, at denne Kikui godt kan stå bag det hele.
Tag det nu roligt og hør efter. Hvad er betjentens job?
Han skal forhindre forbrydelser. Alligevel støtter han jer.
Er det ikke mærkeligt?
At bede jer samles til et møde med det samme, er også mærkeligt.
Hvis det er ham, der står bag, vil han dræbe jer.
Gør ikke, som han siger. Vær på vagt.
Men det er meningen, at han skal møde os her i aften.
Hvad...?!
Jeg havde ret. Se!
Vi er omringet. Selv ikke en myre kan komme ud herfra.
Har I endnu ikke forstået det? Vi har ikke tid til lege.
-Du skal ikke give os ordrer! -Gør, som I vil.
I kan dø og gøre Kikui glad.
Men vi er jo omringet.
Overlad det til mig.
Vi kommer på vegne af Kikui!
Hvis I overgiver jer, skåner vi jeres liv.
Ti stille! Hvad drejer det sig om?
Stands. I må ikke komme ind.
Man tørrer fødderne af, når man går ind.
Vil I slås? Vær på vagt.
Jeg er i dårligt humør, for I vækkede mig.
Det er nok!
Han er ikke en af dem.
Det ville alligevel tage for lang tid at dræbe ham.
Du er dygtig.
Vil du have et job? Jeg arbejder for Kikui.
Navnet er Muroto.
Kysten er klar. I kan godt komme ud.
Hvordan skal vi takke dig?
Det behøver I ikke. Bare giv mig lidt penge.
Jeg har ikke spist i flere dage. Jeg vil bare have mad og sake.
Det er nok.
Farvel.
Hvad vil I nu gøre?
Vi siger undskyld til min onkel. Du har lært os en lektie.
I var lydige. Dygtige drenge.
Vent lidt... Det her går ikke.
Kammerherren er i fare nu.
Hvis jeg var Kikui, havde jeg kidnappet ham.
Det han sagde om "den værste" , betyder, han mistror Kikui.
-Hvor skal du hen? -Hen til min onkel.
-Så tager de dig til fange. -Jeg var en torsk. Det var min skyld.
Og vores. Du gjorde, som vi sagde.
-Hvis der sker noget med min onkel... -Hold op!
Det her gør vi sammen.
Netop. Leve eller dø. Vi er ni mand.
Ti mand! Det er for farligt at stå og se på.
Alt ser ud til at være i orden.
Nej, der er noget galt. Skodderne er normalt lukkede på denne tid.
Er der fisk i dammen?
En masse karper.
En fisk...
Du havde ret. Det er Kikuis mænd.
De kom ud fra onkels værelse. Der må være sket ham noget.
Vær tålmodig. Vi må vente at se.
Følg ikke efter mig.
-Kan vi gemme os et sted? -Der er en lade...
Så går vi derind.
Koiso! Hvad foregår der?
Hjælp mig!
-Vi har ikke tid til tårer. -Det er kammerherren...
Fortæl.
Kikui kom med mange mænd. Kammerherren sad og spiste middag...
-Hvor er han nu? -De førte ham væk.
Hvad gjorde hans egne mænd?
De blev overmandet og spærret inde.
-Hvor er min tante? -Det ved jeg ikke. Nok låst inde.
-Og hendes datter? -Hun er hos hende, tror jeg.
-Hvor mange vagter? -Omkring femten.
-Hvordan slap du væk? -Jeg skulle hente sake til dem.
-Var der ingen, der fulgte dig? -Nej, kun første gang jeg gik.
Vi sender hende ind igen.
-Skal vi sende hende tilbage? -Ja, selv om hun ikke vil.
Hvis hun flygter, bliver der ballade.
Vi lader hende give vagterne sake.
Så bliver det lettere at redde kællingen og datteren.
Jeg forstår... Kan du gå tilbage, Koiso?
Ja, det skal jeg nok.
En god pige.
Hun er sejere end I.
Tag dig i agt.
At kalde fruen for "kælling" . Sikken mangel på respekt!
Og du skal ikke give os ordrer.
Du vil redde fruen, men det er kammerherren, vi må redde.
Javist.
Men hvor er han?
Vi kan ikke redde ham, hvis vi ikke ved, hvor han er.
Og vi kan ikke gøre noget, før vi ved, hvorfor Kikui tog ham.
Gad vide, hvad Kikui sagde til kællingen, da han tog hendes mand.
Vil I ikke gerne vide det?
Det begynder vel at gå op for jer nu?
Fire af os redder kællingen, I andre spreder jer.
Prøv at finde ud af, hvor kammerherren er.
Vi må blive enige om et sikkert mødested. Hvad foreslår I?
Vi kan ikke føre hende for langt væk. Mit hus ligger nærmest.
Kurofuji er jo din nabo.
-Hvem er det? -Han er en af konspiratorerne.
-Så mødes vi der. -Det går ikke!
Vær nu ikke så stædig, og lad være med at afbryde hele tiden.
De ville aldrig drømme om at lede efter os der.
Der er tre vagter.
Jeg slår en ned, og I to kaster jer over ham.
Dræb ham ikke. Måske ved han, hvor kammerherren er.
Og du henter kvinderne, mens jeg tager mig af de to andre vagter.
Så går I hen til laden. Er det forstået?
Sikke et udtryk... Tænk ikke på at bruge sværdet.
Tåbelige venner er farligere end fjender.
Det er vagterne. Din plan ser ud til at være lykkedes.
Nu slår vi til. Kom.
Dette lover ikke godt. De har skiftet vagten ud.
Det er Muroto, som talte til dig ved templet.
Han, der tilbød mig et job? Hvad betyder han for Kikui?
-Han er hjernen. -Vi tager ham nu. Han er alene.
Er du blind? De andre tre vagter var kun små missekatte.
Denne er alene, men han er som en tiger.
-Hvad var det for en ballade? -Vagterne er fulde.
I er også berusede.
Vask jeres ansigter i dammen.
Kom i gang!
Jeg tager mig af dem. I holder vagt her.
Onkel blev anklaget for underslæb-
-og blev taget, så han ikke skulle skjule beviserne.
Kikui er en snedig mand.
Hvem er han?
Det er svært at forklare, men han er vores ven.
Han reddede vores liv.
Tusind tak!
Hvor holder de andre til?
Jeg har aldrig løbet så stærkt i hele mit liv.
Jeg orker ikke at fortsætte.
Jeg har aldrig været her før. Høet lugter så godt.
Jeg elsker denne lugt.
Vi plejer at komme her tit. Ikke sandt, Iori?
Jeg leder efter de andre.
Hvorfor kommer I hertil?
Her er så fredeligt.
Og høet lugter så fantastisk godt.
Jeg bliver helt døsig af lugten.
Mor, engang faldt jeg faktisk i søvn her-
-med hovedet på Ioris arm.
Sikke nogle påfund!
Men det lugter faktisk godt.
De tvang hans hoved ned i dammen for at få ham til at snakke.
-Vi fik ikke noget ud af ham. -Kun vand?
-Men nu... -l kan ikke tvinge mig!
-Hvad gør vi nu? -Dræb ham.
Nej, gør det ikke.
Tog du livet af de andre vagter?
Det måtte jeg for at redde jer.
Så undskylder vi, siden du dræbte dem for vores skyld.
Men at dræbe folk for hver lille ting er en dårlig vane.
Du blinker for meget.
-Blinker? -Ja, som et trukket sværd.
Du er som et trukket sværd.
Du kan hugge-
-men et virkelig godt sværd bliver liggende i skeden.
Hvad gør vi med ham?
Kom med os. Jeg skal nok passe på, at du ikke kommer til skade.
Løb hen til muren!
-Nej, den vej! -Stå vagt på forsiden!
Skynd jer!
Det er helt umuligt for os at klatre over muren.
Nej, vi klarer den ikke. Gør vi vel, mor?
Klatr op på min ryg.
-Det ville være uhøfligt... -Klatr nu!
Skynd dig, før jeg bliver nødt til at dræbe flere.
I så fald må du undskylde...
Skynd jer ind.
Kurofuji bor jo lige i nærheden.
-Jeg er sulten. -Maden er ved at blive tilberedt.
Ingen sake?
Nej, nu må vi planlægge, hvad vi skal gøre.
Sake klarer hjernen.
Kikui vil give kammerherren skylden for sin forbrydelse.
Han kan tvinge ham til at tilstå, og så...
Og så..?
Fortæl, hvad du ville sige.
Kammerherren kan begå harakiri.
-Hvad skal vi gøre, mor? -Vær ikke bange.
Din far kan godt overliste dem.
Ham tvinger man ikke så let. Det kan jeg forsikre jer om.
Sig mig, hvad har I tænkt jer at gøre nu?
Vi vil finde onkel og redde ham, og så...
Det er nok.
Ved at rette mistanke mod ham har de afsløret deres skyld.
Det er ude med dem, hvis vi redder ham.
Det er muligt...
-Vil det lykkes for os? -Ellers er det ude med os.
Jeg stoler på jer.
Men vær rar ikke at bruge mere vold end nødvendigt.
-Må jeg spørge, hvad du hedder? -Hvad jeg hedder?
Jeg hedder...
Tsubake Sanjuro, "Kamelia Tredive" . Jeg begynder at nærme mig de fyrre.
Sikke en interessant mand.
Sikke smukke kameliaer.
Kurofujis hus kaldes "kameliahuset" .
Jeg vil se mig omkring.
Hvordan ser det ud?
Der er meget stille.
Hvem er det?!
Det var bare en blomst, der talte.
Slap nu af og tag dig lidt mere at drikke.
Er alt i orden, Kurofuji?
Kammerherren skriver ikke under på en tilståelse så let.
Overlad det til Kikui.
Han laver bare rod i det denne gang.
Kammerherren er ingen almindelig mand.
Jeg undervurderede ham.
Jeg har en ny plan. Konen og datteren må fungere som lokkefugle.
-Hvem er det? -Muroto.
-Muroto gik ind til Kurofuji! -Gælder det tante og Chidori?
Da må kidnapperne holde til der.
Det er deres hovedkvarter.
I så fald må onkel også være der.
Idiot! Hvor var vagterne?
Nu har vi mistet gidslet.
Kammerherren ved ingenting. Vi kan stadig lade, som om vi har dem.
Jeg er mere bekymret for kammerherrens tilhængere.
Du burde ikke være kommet hertil. Nu ved de, vi er her.
Jeg sendte også budbringere til dig, som om du var hjemme.
En mand hastede af sted til Kikuis hus.
En budbringer stormede ind i Takebayashis hus.
De er altså ikke samlet?
-Hvor er onkel? -De må besøge ham engang.
Vi må vente, til de gør det.
Der er ingen grund til at vente.
Vi må få klanen til at kræve at få at vide, hvor han er.
Da må Kikui og de andre ændre deres planer.
De er nødt til at samles til et møde.
-Hvorfor lyder alarmsignalet? -Det beordrede jeg.
Kammerherren har misbrugt sin magt.
Han har forsøgt at skjule beviserne for sine forbrydelser.
Der er sendt bud for at underrette vores herre-
-og imens har man været nødt til at holde kammerherren fængslet.
Han har mange tilhængere.
Lad dem ikke påvirke jer.
Underskrevet: Betjent Kikui.
De er et skridt foran os. De er snedige...
Hvis ikke klanen gør noget, vil vi stå magtesløse.
Hvad vi end gør, tolkes det som en provokation.
Kikui vil vinde tid. Nu venter de bare.
Nej...
De ved ikke, vi kun er ti mand. De tror, vi er flere.
De vil tage deres forholdsregler.
Tag det nu roligt. Vi har gjort, hvad vi kunne, Takebayashi.
Vi tvinger kammerherren.
-Og hans tilhængere? -De kan ikke gøre noget.
De er desperate mænd og lader sig ikke standse af noget.
De er farlige, så gør noget.
Som du vil. Vi narrer dem frem fra gemmestedet.
Hvordan skal det gå til?
Vi er dumme nok til at fortælle, hvor kammerherren er.
Som sagt...
De vil gøre alt for at få ham tilbage.
-Så tager vi dem. -Er du gal? Det går aldrig.
Hør på mig. Det kommer ikke til at ske her.
Vi narrer dem væk til et egnet sted.
Vi lader, som om vi skal mødes der.
Vær ikke bange. Der er ingen fare.
De ser kun vores bærestole.
Vi behøver ikke at sidde i dem.
-Tiden er inde. -Sig det til de andre.
Kurofuji forlod huset i bærestolen.
Kurofuji tog af sted mod Kikuis hus.
Kurofuji og Kikui har forladt Kikuis hus.
-De er hjemme hos Takebayashi. -Er alle samlet på et sted?
Alle er taget af sted. De tog vejen vestpå.
-Kurofuji har hus i den retning. -Kom!
Vent! Det er farligt, hvis de får øje på os.
Der er kun en vagt pr. bærestol.
Det var sært... Vi ti kunne let overmande dem.
-God ide! Nu tager vi dem. -Vær nu ikke dum.
Det virker så nemt, at det må være en fælde.
Vi kan ikke lade chancen gå fra os.
Vi følger efter, og så afgør vi, om vi skal angribe eller ej.
Hvad siger du?
Det er ikke særlig smart, men det holder os vågne.
-Er de så få? -Virker det ikke mistænkeligt?
-Ligger der vagter på lur? -Nej, ingen.
-Så går vi til angreb. -Ja, før de når frem til huset.
Vent! Jeg har en følelse af, at vi burde lade være.
Der er noget mærkeligt ved dette.
-Hold mund! -Så gør, som I vil.
Undskyld, vi troede, det var de ældre klanmedlemmers bærestole.
Vi hørte, at kammerherrens tilhængere kunne lave ballade-
-så derfor ville vi eskortere bærestolene.
Vi kom bare for at vogte over jer.
Læg våbnene!
Nu har vi jer!
I er kammerherrens tilhængere. Bild os ikke noget andet ind.
-Hans tilhængere? Hold da op! -Kom ikke med undskyldninger!
Vi narrede jer til at følge efter de forkerte bærestole.
Vent...
I er det ikke værd.
Hvordan kom du ud?
Jeg nyste højt. Fruen hørte mig og lukkede mig ud.
-Og gav dig min bedste kimono? -Jeg beklager, men hun gav mig den.
Hvorfor flygtede du ikke?
Det er svært, når fruen ikke tror, jeg kan finde på sådan noget.
Og jeg har lært meget af jer.
Det, I siger, er slet ikke det, Kikui fortalte os.
Undskyld mig...
Fruen er lidt naiv.
Fruen er lidt dum.
Rytterne var altså ikke kammerherrens tilhængere?
Nej, det var de ikke...
Og nu nægter de at gå deres vej.
De insisterer på, at vi skylder dem en forklaring.
Vi gik i vores egen fælde-
-og skaffede os bare flere fjender.
Slet ikke. Rytterne troede jo, at de beskyttede os.
Vi må fortælle om bærestolene og bede dem hjælpe os.
Ja, de er stærke mænd, så de hjælper nok gerne til.
Slå dem sammen med mine mænd og send dem hertil.
Er du vanvittig? Det er jo som at afsløre, hvor vi holder til.
Det betyder ikke længere noget. Det er på tide med et opgør.
Nu gælder det.
Klanen er på deres side, ifølge det, rytterne sagde.
-Vi sidder i fælden. -Vi kan umuligt vinde.
Og hvad så? Leve eller dø. Vi er ni mand.
Ti mand.
Jeg går over til Kikui.
Hvorfor det?
For at sige ja tak til Murotos tilbud om et job.
-Hvad vil du gøre? -Skygge ham. Han forråder os.
Idioter!
Havde han sagt, hvor han skulle hen? Han vil udspionere dem.
Det tror jeg også. Han kommer ikke til at forråde os.
-Men han sagde jo... -Det er bare hans måde at snakke på.
Det er sandt.
Man ved aldrig, hvad han finder på. Han er et uhyre.
-Hvem er du? -Sig til Muroto, at jeg er her.
Han har ikke tid lige nu.
Ser man det... Jeg har ventet på dig.
Ja, men du er optaget lige nu. Jeg kommer tilbage en anden gang.
Det er i orden. Kom ind.
Jeg stoler på ham. Tænk på, hvor mange gange han har reddet os.
Folk forandrer sig! Han synes, det er på tide at forlade os.
Han må tænke på sig selv, og han får et job, hvis han forråder os.
Han er en god samurai!
Husk, hvordan han forsvarede os ved templet.
Han bad om penge. En ægte samurai havde hellere sultet ihjel.
Han er bare lidt underlig.
Jeg stoler på ham. Han er et godt menneske.
Du er akkurat som fruen. Du stoler på alle.
Mor sendte mig hen for at spørge, hvorfor I råber sådan.
Det er ikke noget.
Undskyld mig...
-Jeg kunne ikke undgå at høre det. -Gå ind igen.
Jeg må sige, jeg også stoler på ham. Hør på mig...
Det kan virke underligt, men prøv at tænke efter.
Han tilbød fruen sin ryg, da hun skulle over muren.
Hun gjorde indtryk på ham. Han er en god mand.
Idiot! Husker du ikke, han sagde, at hun var dum?
Det er bare hans væremåde. Han kan lide at bruge stærke ord.
-Forstår du det nu? -Nej!
Diskussionen er slut. Vi skygger ham.
Hold op med at skændes.
Det er ikke retfærdigt at kun de, der er imod ham, går.
To fra hver side må gå: Yasukawa, Kawahara, Izaka og Hirose.
Alle er væk for øjeblikket.
Vi skåler for hinandens sundhed.
Godt, at du stiller dig på vores side, for du kan hjælpe os.
Vi kan lave et interessant job.
Du kom lige i rette tid.
Jeg så opslaget. Har du problemer med klanen?
Mange tog herfra. Hvor blev de af?
Jeg vil vise dig stedet.
For resten... Tag ikke opslaget så alvorligt.
-Kikui er snedig. -Men du er jo hans...
Jeg er hans højre hånd. Jeg er også snedig.
Kammerherren er en hæderlig mand. Ham kan man ikke narre.
Men uden ham bliver klanen et let bytte.
Kikui er smart, men en letvægter. Hvis han får kontrollen...
-Så kan vi drage fordel af det? -Netop.
Jeg vil anbefale dig til Kikui.
Men glem ikke, at han er indbildsk.
Sådan en, der let falder for smiger?
Du er hurtig i opfattelsen. Godt.
Nogen skygger os.
Drej til højre der fremme.
Dræb ham ikke.
-Dåre! Hvorfor kom du? -Jeg var imod det.
Idiot! Nu bliver jeg nødt til at gribe dig.
Han kommer. Angrib mig.
Den unge samurai var ret sej.
Det er Iori Izaka, kammerherrens nevø og gruppens leder.
De bliver en god gave, men de er for tunge at bære.
Før dem væk.
Vi har for få vagter. Jeres venner vil befri dem.
Det er svært at bevogte dem på åben gade.
Gå hen og hent flere vagter.
Tag to til med, for en sikkerheds skyld.
Det er farligt. Jeg går med dem.
Jeg går også med.
Det er mig! Luk op!
De tre er allerede døde.
Derovre...
Jeg kan gå i stedet.
De tager ikke imod ordrer fra en fremmed. Overtag her.
I giver mig kun en masse bekymringer.
Hvad gør du?
Kan du ikke se det? Jeg sætter dem fri.
I tvang mig til at dræbe dem!
Bind mig fast.
Der er ikke brug for jer her længere. Ti bliver tilbage og rydder op.
-Dette ligner ikke dig. -Jeg skammer mig over mig selv.
De var alt for mange, og jeg ville ikke dø.
Jeg havde ingen grund til at dø ligesom de andre.
Sikke et rod...
Nu kan jeg ikke anbefale dig til Kikui.
Jeg beklager.
Nu ved jeg, hvem fjenden er. Jeg vil give dig dem som en gave.
Virkelig smart gjort... I ødelagde min plan.
Og I ved ikke engang, hvor Kikuis tilhængere befinder sig.
Godt klaret...
Når vi omsider finder kammerherren-
-er jeg 70 år og stavrer rundt med en stok.
Hvor smukt!
Denne bæk løber fra kameliahuset.
Du ved så meget.
Jeg hørte Terada fortælle det til Iori engang.
Der findes en talemåde: "Drik aldrig stjålent vand."
Men Iori var ligeglad. Han drak af bækken alligevel.
Ioris navn står på papiret.
Teradas navn ligeså.
Hvad er den røde plet?
Det er underskrevet med blod!
Iori!
Råb ikke så højt. Så hører de dig.
Hvad er det der?
Jeg kan huske, onkel rev anmodningen i stykker og puttede den op i ærmet.
Da Kikui anholdt ham, var han klædt i samme kimono.
Ikke sandt, tante?
Jeg fandt stykker af anmodningen længere nede i floden.
Så er det oplagt. Onkel må være i huset ved siden af.
For at beskytte os dumme stakler-
-smed han vores anmodning i bækken, da han fik chancen.
Flere idiotiske påfund?
Har I tænkt jer at angribe dem nu? De venter på jer.
Forstår I ikke? Alle Kikuis tilhængere er i det hus.
Se efter, hvis I ikke tror mig.
Har han endelig skrevet under?
Dette er en anklage, ingen tilståelse!
Hvor længe skal han gøre os til grin?
Hvad gør vi nu?
Det er en hel hær.
-Hvad gør vi nu? -Desværre tror de, vi er flere.
Der har vi svaret. Jeg går ud og fortæller, hvor I er.
De har overvurderet jer og tror, I er flere hundrede.
Hvis jeg siger, jeg har set en hær-
-sender Kikui alle af sted.
Kameliahuset bliver ubevogtet, og I kan storme det.
Hvor skal jeg sige, at I befinder jer?
Hvad med et tempel?
Jeg siger, jeg var på portalens øverste etage og så jer gå ind.
Kender I et passende tempel?
Som ikke ligger for tæt på, og som giver os rigelig tid.
Komyoji-templet. Det ligger øde og forladt.
Så bliver det Komyoji-templet.
Men selv om de tager af sted, må I vente på mit signal.
Red omgående kammerherren, ellers dræber fjenden ham.
Vi har intet valg.
Det er vores sidste udvej.
Forstået?
Storm ikke ind, før jeg ved, at vi kan redde kammerherren.
-Hvad bliver signalet? -Huset begynder at brænde.
Nej, det er for chokerende.
Jeg har en ide.
Send noget ned ad floden.
På den måde får vi signalet hurtigt.
Sikke en kvik pige.
Det var en strålende ide.
Mor...
Send kameliaer, siden de kommer fra kameliahuset.
Send røde kameliaer som signal. De er så smukke.
Jeg må sige, at jeg ville foretrække hvide.
Farven spiller vel ingen rolle?
-Nogle falder jo af af sig selv. -Jeg kaster en hel bunke.
Luk op! Jeg vil tale med Muroto.
Jeg kom i tanke om noget forfærdeligt.
Jeg huskede pludselig, at templets portal ikke har to etager.
Hvordan vidste du, jeg var her?
Det blev sagt, alle var samlet her, så jeg formodede, du var her.
Hvad vil du?
Jeg kommer med gaven.
Jeg sov på portalens øverste etage i Komyoji-templet...
-Hvad skal vi gøre? -Det er for sent.
Hvorfor tænkte vi ikke på det?
Hvis fjenden husker det...
Jeg ser efter, hvad der sker.
Vent her.
Komyoji-templet, og de var 130 stykker?
-Hvem sov på øverste etage? -Det er da lige meget!
Det må ikke mislykkes denne gang, Kikui.
Jeg tager selv med.
Du kommer med os.
Ja, men jeg har ikke spist i dag. Jeg kan ikke slås på tom mave.
Giv mig først noget at spise. Jeg indhenter jer senere.
Alle er taget af sted. Også Kikui, på en hvid hest.
Han så spændt ud.
Gå nu. I giver mig kvalme.
Hvad laver du?
Jeg kan godt lide kameliaer.
Gør ikke nar ad mig.
Vi blev narret. Det med templet var en løgn.
-Tempelportalen har kun en etage. -Kald mændene tilbage.
Der er frisk blod på sværdet. Du narrede mig også i går aftes.
Du må forhøre ham senere.
Dette betyder enden for jer.
For dig, mener du!
Stakler, I aner ingenting.
De slår til når som helst.
-Hvem? -Kammerherrens tilhængere.
De er i huset ved siden af og venter på mit signal.
Hvis jeg ikke standser dem, er det ude med jer.
Se efter, hvis I ikke tror mig.
-Ikke noget signal endnu? -Han er sent på den.
Tænk, hvis der er sket noget.
Vi kan ikke vente længere. Vi må storme huset nu.
-Vi kan ikke vente længere. -Nej, vi må gøre, som han sagde.
Han har ret. Vi har ingen tid at spilde.
Der ser I. Men jeg har et tilbud.
Hvis I giver mig 50 ryo, fortæller jeg, hvad signalet er.
-De så på bækken, ikke? -Det tror jeg.
Det er bedst, at I sender noget ned ad bækken.
Han holdt nogle røde kameliaer, da han blev opdaget.
-Hvad betyder røde kameliaer? -Betal 50 ryo.
Sig det, eller vi dræber dig.
30 ryo? Som I vil, jeg skal nok sige det.
Røde betyder "angrib" , hvide betyder "angrib ikke" .
Intet signal betyder, jeg er i fare, og så angriber de.
Hvide, husk det nu.
Vær ikke så sparsommelig. Tag nogle flere.
De kommer!
Hvor smukt.
Det var tæt på...
Farven havde ingen betydning.
De er 130 stykker, så det nytter ikke at gøre modstand.
Dræb dem ikke!
Det er Muroto. Luk porten op.
Det er ovre nu.
Han er sent på den. Hvad er det, han hedder?
Sanjuro.
Det er ikke pænt af dig at glemme navnet på din redningsmand.
Gå ud og hent ham, Chidori.
Sig, at vi venter.
Jeg har dårligt nyt. Jeg kan lige så godt fortælle det nu.
Konspiratorerne er blevet dømt.
Jeg må desværre meddele, at Kikui begik harakiri.
Det gør mig ondt.
Jeg kunne have sparet hans liv, ligesom jeg sparede de andres.
De må opgive deres navne og forlade landet.
Før I kom med anmodningen, ville jeg ordne sagen i stilhed.
Havde jeg fundet klare beviser-
-havde jeg været tilfreds med, at de trak sig tilbage.
-Vi beklager. -l behøver ikke at undskylde.
Jeg er ikke særlig populær blandt folket.
Mit lange hesteansigt er til stor ulempe for mig.
Jeg kan huske, hvad en sagde, da han så mig på hesteryg:
"Selv ikke hestens ansigt er lige så langt som rytterens."
Han er væk. Hans værelse var tomt, kun tøjet lå tilbage.
Da må han...
Gå ud og led efter ham.
Skynd jer!
Jeg er taknemlig for, at han ikke kom tilbage.
Taknemlig?
Han er en stor mand.
Men en så usædvanlig mand ville overstråle mig.
Ja, det passer.
Vi ville genere ham, hvis vi prøvede at få ham til at blive.
Han er ikke egnet til at gå klædt som vi-
-og arbejde for vores klan.
-Han er væk. -Vagten sagde, han tog vestpå.
Jeg vender ikke om. Gå nu hjem.
-Er dette nødvendigt? -Ja, du gjorde os til grin.
-Det var den yderste falskhed. -Jeg kunne ikke gøre for det.
-Jeg respekterer dig... -Det er for sent! Nu skal vi slås.
Jeg vil helst ikke.
I så fald må en af os dø. Det er det ikke værd.
Jo, for mig.
Ellers får jeg aldrig fred.
Som du vil.
Selv om du dræber mig, så skån dem.
Bland jer ikke, uanset hvad der sker.
Udmærket.
Din idiot, vær ikke fræk.
I må hellere passe på, for jeg er i dårligt humør.
Han var akkurat som jeg, et trukket sværd.
Vi ligger ikke i vore skeder.
Fruen havde ret.
Et virkelig godt sværd bliver liggende i sin skede.
I gør bedst i at blive liggende i jeres.
Følg ikke efter mig. Så dræber jeg jer.
Farvel.